- Hozzászólások: 664
- Köszönetek: 0
Az áldozat és a pszichológus kapcsolata
- Alicia09
-
- Nem elérhető
- Kitiltva
-
![;) ;)](/media/kunena/emoticons/wink.png)
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- jelen
- Nem elérhető
- Felhasználó
-
- Hozzászólások: 325
- Köszönetek: 0
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- Anoni Mara
-
- Nem elérhető
- Admin
-
- Hozzászólások: 1313
- Köszönetek: 1
Kedvenc témám!emma írta: Ne haragudjatok, hogy újra felhozom a témát, de a legutóbbi alkalomkor a pszichológusom megemlítette, hogy nem igazán vagyok aktív tagja az egész terápiának és, hogy ő többet dolgozik az egészért, mint én. Amióta eljöttem tőle nagyon rosszul érzem magamat, szeretem, nagyon rendes és én nem akartam megbántani vagy megsérteni ( és nagyon szégyellem magam, ha a bizonytalanságommal ezt okoztam, mert sose akarnék szándékosan ártani senkinek sem) csak egyszerűen van előttem egy fal, amit nem tudok megugrani. Az a baj, hogy mindent nagyon a szívemre veszek, nagyon érzékeny vagyok, nagyon tudok kötődni másokhoz. Azóta állandóan visszapörgetem az eseményeket és már nagyon szeretnék visszamenni hogy megbeszéljem vele ezt az egészet. Nem tudom, hogy köze van-e hozzá de azóta folyton szorító nyomást érzek a mellkasomon és gombócot a torkomban, aludni se nagyon tudok és néha-néha émelygek és étvágyam sincs vagy talán ahhoz van köze, hogy elakarom neki mondani mi történt velem és rettegek az egésztől.... Szerintetek túlzottan kötődöm hozzá és, ha továbbra is így fogok kötődni elronthatom az egész terápiát?
![:cheer: :cheer:](/media/kunena/emoticons/cheerful.png)
Egyszer, kb fél év után én is megkaptam ezt a pszichológusomtól, ő azt mondta, nem adok bele eleget a terápiámba. Gondolhatjátok, hogyan hatott ez rám, hetente kétszer jártam, csak a terápiámnak éltem, mégis ezt mondta. Aztán rájöttem, hogy csak provokáció volt, tudta ő, hogy így érzek, tudta azt is, hogy megteszek minden tőlem telhetőt, de provokálni akart, azt akarta, hogy végre szavakba öntsem, amit jól tudtunk mind a ketten. Onnantól egész más dimenzióba helyeződött a terápiám. Persze én is csak a következő órán bírtam reagálni, de akkor nagyon reagáltam.
Szerintem nem lehet túlzottan kötődni, a lényeg az, hogy a terapeuta tudja kezelni a helyzetet, bármennyire is kötődsz hozzá. Bajok csak akkor vannak, ha ő nem tartja kordában a dolgokat. Nagyon nehéz érzés ez a kötődés, egyszerre rossz és jó, fájdalmas és szívet melengető, jól ismerem ezt az érzést... Azt is értem, amit Rotebeete ír egy másik topikban, hogy ezért jár most csak 2-3 hetente, mert nem akarja, hogy feleméssze őt ez a kötődés. Viszont ahhoz, hogy jól működjön ez a terápia, azt hiszem, szükséges ez a szoros kapcsolat. Kicsit olyan anya-lánya viszony ez, nem? Ahogy a kisgyerek rajong az anyukájáért, nekem mindig is így volt ez. És azóta sem nagyon múlt el, még mindig így rajongok a pszichológusomért.
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- emma
- Nem elérhető
- Felhasználó
-
- Hozzászólások: 17
- Köszönetek: 0
![:) :)](/media/kunena/emoticons/smile.png)
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- Angyalka
-
- Nem elérhető
- Kitiltva
-
- Hozzászólások: 284
- Köszönetek: 0
![:) :)](/media/kunena/emoticons/smile.png)
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- karácsony
- Látogató
-
Nekem van kötődési problémám.
Amúgy igen, ezt írtam a filmeshez is, a pszichológusok nagyon zsiványok, vagy huncutok tudnak lenni...
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- jelen
- Nem elérhető
- Felhasználó
-
- Hozzászólások: 325
- Köszönetek: 0
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- rotebeete
-
- Nem elérhető
- Kitiltva
-
- Hozzászólások: 419
- Köszönetek: 0
Viszont hogy rendszeresen ölelgetett, meg simogatott... jaj, mindig olyan izgatott voltam, valahányszor hozzám ért. Emiatt én teljesen beborultam, amikor kijelentette, hogy elköltözik - miközben előtte egy éven keresztül hitegetett, hogy végigcsináljuk a terápiát, ott marad mellettem, stb... Hát mintha kést szúrtak volna a szívembe. És amikor ezt megtudtam, nem fakadtam ki előtte, hanem kontroll alatt tartottam a csalódottságomat, dühömet, fájdalmamat. Azóta én nagyon ügyelek a szabályokra, és ha letegez a terap, én akkor sem vagyok hajlandó letegezni. A mostani pszichológust is megleptem, amikor megkértem, hogy legyen szíves pontos lenni, mert nem akarok rá 10-15 perceket várni. Zavarban volt, és múltkor mikor kiment pár percre, megnéztem a jegyzeteit. Gigamega betűkkel volt felírva a lapra, hogy PONTOSNAK LENNI! Na meg egy csomó kérdés a kötődéssel kapcsolatban. Juj, de kis galád voltam, amiért belenéztem. De nem bírtam ki. Mint részben "szakember" nem tudtam megállni, hogy ne lessek bele.
Lehet, hogy sose leszek képs újra egy megfelelő terápiás kapcsolatra.
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- kv
-
- Nem elérhető
- Felhasználó
-
- Hozzászólások: 370
- Köszönetek: 0
Amikor pszichológushoz jártam.... szóba került az, h mennyi értelme van annak, ha nem mondjuk el pont a pszichológusnak az igazat, azt ami történt velünk, ami miatt végülis járunk hozzá. Ő van miértünk és nem mi érte. Ha nem tudunk megnyílni, mi a csudának járunk oda? Melegedni?
Bocs, tudom, érzéketlen vagyok. Én mindent kipakoltam neki. Utána tudott érdemben segíteni. Másképp az egész annyit ér, mint halottnak a csók.
Ja, és a kapcsolatunk... rajongtam érte. A nőért is és a férfiért is. De ez nem befolyásolt.
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- karácsony
- Látogató
-
Ebben viszont tud segíteni az arra alkalmas személy, hogy kilakatolja a dolgokat. Az is idő.
![:-) :-)](/media/kunena/emoticons/smile.png)
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- kv
-
- Nem elérhető
- Felhasználó
-
- Hozzászólások: 370
- Köszönetek: 0
Nekem személy szerint sokkal jobb fejest ugrani, és nem előre legyártani A-Z-ig terveket az esetleges reakciókat latolgatva.
Persze, nem vagyunk egyformák.
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- karácsony
- Látogató
-
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- Anoni Mara
-
- Nem elérhető
- Admin
-
- Hozzászólások: 1313
- Köszönetek: 1
kv írta: Én ha valamit nem mondok el hamar, akkor utána egyre nehezebb, aztán lehetetlen lesz.
Azért ez a mondat elég erősen emlékeztet minket a gyerekkorunkra, nem?
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- Hajnalkám
-
- Nem elérhető
- Felhasználó
-
- Hozzászólások: 1083
- Köszönetek: 0
kv írta: Ne haragudjatok...
Amikor pszichológushoz jártam.... szóba került az, h mennyi értelme van annak, ha nem mondjuk el pont a pszichológusnak az igazat, azt ami történt velünk, ami miatt végülis járunk hozzá. Ő van miértünk és nem mi érte. Ha nem tudunk megnyílni, mi a csudának járunk oda? Melegedni?
Bocs, tudom, érzéketlen vagyok. Én mindent kipakoltam neki. Utána tudott érdemben segíteni. Másképp az egész annyit ér, mint halottnak a csók.
Ja, és a kapcsolatunk... rajongtam érte. A nőért is és a férfiért is. De ez nem befolyásolt.
Na ja. Én többek között ezért nem megyek el pszichológushoz. Mondjuk nem az elmondással van bajom, ma már simán beszélnék mindenről. Nekem a kötődéssel van bajom. És a kiszolgáltatottsággal. Azt nem akarom. Anélkül meg minek?
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!
- rotebeete
-
- Nem elérhető
- Kitiltva
-
- Hozzászólások: 419
- Köszönetek: 0
Kérjük, hogy Bejelentkezés vagy vagy Fiók létrehozása, hogy csatlakozhass a beszélgetéshez!